Kovčeg za miraz od borovine, ukrašen bogatim duborezom
i šarkama u obliku pupoljka lale...
Kredenac od orahovine, 16. vek, Francuska.
Kartuši u obliku grifona dodati su u 19. veku...
Par furniranih ormana u flamanskom stilu.
Gornji deo ima izrezbarene antropomorfne figure...
G. Oldmane, nešto nije u redu?
Da li je to nešto važno?
Ako biste bili ljubazni da mi ovo poklonite,
sa zadovoljstvom bih prihvatio. -Ne sećam se tog predmeta.
Izgleda kao bezvredno parče memljivog drveta,
ali pre više vekova, ispod buđi mora da je bila slika.
NAJBOLJA PONUDA
Dobro veče, g. Oldmane. Kako ste? -Odlično.
Uprava i osoblje "Stajrereka" vam želi sve najbolje.
Srećan rođendan, g. Oldmane.
Ove godine, glavni kuvar vam je posvetio stari recept.
Renesansni desert, od krema i gorkih badema.
Prijatno.
Nije vam po ukusu? -Naprotiv.
Ali, rođendan mi je sutra. Sad je 22.35, a ja sam veoma sujeveran.
Kao da sam prihvatio.
Prekosutra, onda.
Upravnik Vatikanskog muzeja bio bi zahvalan da mu se javiš.
Zbog relikvijara koji je pripadao Čeliniju.
Izveštaj je spreman.
Šta da radim sa gomilom poklona?
Pošalji mojoj kući, osim mobilnih telefona.
Ove godine je samo jedan. -Pročulo se da mrzim te stvari.
Ukoliko nisi promenio celoživotnu naviku, moraš sam da se javiš.
Prvi rođendanski poziv. -Tradicija.
Halo? -Verujte, ne želim da vam oduzimam vreme.
Ko je to? -Ponovo ja, Kler Ibetson.
Nemojte ponovo da mi spustite slušalicu.
Vi ste g. Oldmanov sekretar? -Možete pričati i sa mnom.
Ne poznajem nikoga, sama sam.
Žao mi je, gđice Ibetson, ovo nije dobrotvorno društvo.
Nisam se dobro izrazila. Nisam navikla da pričam sa ljudima.
Imali ste fantastičnu sreću.
Razgovaranje sa ljudima izuzetno je opasno.
Ipak, vi ste pozvali, pa vi i rizikujete.
Radi se o nameštaju iz vile mojih roditelja.
Oni su... pre godinu dana... -Razumem.
Imanje velike... Uvek se pričalo da je izuzetno vredno.
Retki antikviteti, uključujući i slike.
Nažalost, nemam fotografije. -Pa, šta s tim?
Iskreno, još nisam odlučila, ali rado bih da se uradi...
Previše mi je komplikovano... Kako se kaže? -Procena?
Tako je. Zato sam htela da zakažem sastanak sa g. Oldmanom.
Da li je g. Oldman imao zadovoljstvo da vas upozna?
Ne, nije. Ne poznaje me, ali ja znam mnogo o njemu.
Njegov asistent radi prvu procenu.
Sačekajte, prebaciću vezu.
Možda nisam bila jasna. Moram lično da pričam s g. Oldmanom.
On nikad ne prisustvuje prvim procenama.
Pre smrti, tata mi je rekao ako rešim sve da prodam,
aukciju treba da poverim g. Verdžilu Oldmanu.
Najboljem, po njegovom mišljenju.
Prodato. Dame i gospodo, veliko mi je zadovoljstvo
da vam pokažem predmet 231.
Starinski, refrakcioni telskop
koji je konstruisao italijanski naučnik Galileo Galilej.
Još uvek u savršenom radnom stanju.
Možemo li početi sa milion evra?
1.100.000! -1.100.000! 1.200.000!
1.300.000! 1.400.000 telefonom!
Milion i po evra!
1.600.000! 1.700.000!
1.800.000! 1.900.000!
Dva miliona evra!
Nazdravlje! Da li je to bila ponuda?
Dva miliona evra! 2.100.000!
2.300.000 telefonom!
Dva i po miliona! 2.700.000!
Nema više ponuda?
Dva miliona sedamsto hiljada evra!
Prodato! Čestitam, gospodine.
Predmet 232. Učenik Borisa Grigorijeva.
"Žeđ", ulje na platnu, 60x70 cm.
Ovo je najbolja ponuda.
1.000 evra!
2.000 evra!
3.000 evra!
4.000! 5.000 onlajn!
6.000! 7.000! 8.000!
9.000 telefonom! 10.000 u sobi!
11.000 evra onlajn! 12.000! 13.000 onlajn!
14.000! 15.000!
Ovo nije dobro za moj vrat. 15.000 evra!
20.000 evra! Nudi li neko više od 20.000?
Prodato!
Lepo je, zar ne? -Da, veoma.
Nikad ništa ne propustiš.
Ko je ovo, stvarno? -Janski, ruski slikar.
Umro je mlad, krajem '30-ih. Izvanredan slikar pejzaža.
Naslikao je samo tri portreta. Samo tri za ceo život....
A ovo je jedan od ta tri.
Duplo je, u redu?
Koliko se dugo znamo, Verdžile? -Dosta dugo.
S vremena na vreme smo umeli da izvedemo dobar trik.
Sećaš se Emila Hansena?
Ti si jedini od početka znao da će postati poznat.
Dobili smo portret njegove majke budzašto.
Pred nosem svih onih idiota. Mora da sad vredi bogatstvo.
Kao da si ogorčen što nisi dobio više.
Jesmo li ikad pričali o novcu? -Iskreno, ne, nikad.
Šta je bilo dobro za tebe uvek je bilo dobro za mene.
Važno je da si ti zadovoljan.
Žalim što nikad nisam uspeo da te uverim
da su moja platna dokaz velikog umetničkog talenta.
Ljubav prema umetnosti i znanje držanja četkice
ne čini umetnika. Treba ti unutrašnja tajna,
a to, dragi Bili, nikad nisi posedovao.
U pravu si, duplo nije bilo dovoljno.
Za 36 godina bavljenja ovim poslom,
niko nije bio toliko drzak da me pusti da čekam 40 minuta na kiši.
Ovo je sramota. Užasno nevaspitanje.
Dozvolite mi da objasnim. -Tišina! Nema opravdanja!
Više mi ne prilazite! Razumete li?
Niko se nije javljao, a nisam imala vaš broj mobilnog...
Ne posedujem mobilni telefon!
Zove ona Ibetsonova. -Neka se nosi do đavola!
Plače i zvuči očajno. -I treba.
Udarila su je kola dok je išla da se vidi s vama.
To nije moja briga.
Kaže da su je ostavili onesvešćenu.
Ležala je u lokvi krvi kad je stigla hitna pomoć.
U redu, prebaci poziv.
Da? -Oprostite mi, molim vas.
Nisam imala nameru da vas uvredim.
Nadam se da nije ozbiljno. -Srećom, sutra me puštaju.
Dobro, želim vam brz oporavak.
Da li biste pristali na novi sastanak?
U redu, ali da znate da ću poslati asistenta.
Nadam se da će biti onaj s kojim sam pričala prošli put.
Kako to mislite? -Ne znam kako,
ali odmah sam znala da taj glas može biti samo vaš.
Mislimo da ćemo uspeti da repariramo celo lice,
deo haljine i levi deo pozadine...
Zapanjujuće, ali zašto je g. Oldman pomislio...
Iz kog je perioda? -Prerano je za zaključak.
Možda g. Oldman može ovo da uradi brže i bolje od nas.
Lažnjak je. -Kako je to moguće? Prelepa je.
Nisam rekao da je ružna, samo da nije autentična.
Posle analize pigmenta i drveta,
mislili smo da je iz perioda pre 17. veka.
Starija, ako je to bitno. -Mora da nešto vredi.
To je rad Veliante, čuvene falsifikatorke iz 16. veka.
Kopirala je remek-dela svog doba,
ali nije smela da ih potpiše jer je bila žena.
Zato je stavljala lični znak skriven u faltama draperije.
Ili, u ovom slučaju, u pogledu subjekta.
Zrak svetlosti u dužici nije ništa drugo nego "V". Veliante.
Vredi nešto, ali neznatno u poređenju sa originalom.
Vi ste asistent g. Oldmana? -Da.
Ja sam Fred, pazikuća. Drago mi je. Uđite.
Hvala. A gđica Ibetson?
Izvinjava se, ali tokom noći je dobila temperaturu.
Mogla je da me zove, ne bih nepotrebno dolazio.
Prenesite joj moje pozdrave.
Zamolila je da uradite procenu.
Rekla je da vas provedem kroz kuću.
Sve vam je na raspolaganju. Pođite sa mnom...
Zapravo, nadala se da će upoznati vašeg šefa.
Nema veze, pošto se ni vaša gazdarica nije pojavila.
Pošteno. Mi, bednici, ionako odradimo posao brže.
Oprostite na neredu, sve se raspada
otkad su umrli roditelji gđice Ibetson. Idemo gore.
Kad su vlasnici umrli?
Po izgledu mesta, reklo bi se da su prošli vekovi,
a ne godinu dana. Prvo gđa Ibetson,
a zatim, jedva 45 dana kasnije, i jadni g. Ibetson.
Dobro pogledajte, ne žurite.
Razgrnuću zavese. Previše je prozora u ovoj sobi.
Prašina!
Koliko braće i sestara ima gđica Ibetson?
Nijednog. Jedinica je.
Da li je udata? -Ne.
Da li je ikada bila? -Ne, ne verujem da je ikad imala momka.
Babe, dede, tetke, ujaci, rođaci...
Ne, niko. Koliko ja znam, gđica Ibetson je sama na svetu.
Tako mnogo soba. Nikad nisam uspeo sve da ih prebrojim.
Da li su dolazili drugi procenitelji pre mene?
Nikako, vi ste prvi.
Gđica Ibetson je veoma vezana za ovu kuću, možda i previše.
Najviše bi volela da sve zadrži, ali šta da se radi?
Carstvo se rasipa. Sama žena ne može da se nosi s tim.
Razmišljala je i da proda kuću?
To ne znam. Možda deo.
Ne verujem da će se rešiti cele kuće.
Čime se gđica Ibetson bavi?
Ne bih znao. Radio sam samo s roditeljima.
Smem li da vidim podrume?
Ovuda. Dug je put do dole.
Samo napred.
Iskreno, ne shvatam.
Za sve ove mesece, Roberte, nikad te nisam video poraženog.
Gledao sam te kako iznalaziš čudne i divne spravice
Optičke i matematičke uređaje, vodene satove,
čak i taj fen koji je verovatno sušio lokne žene Žila Verna.
Ali, nemaš šta da kažeš u vezi sa ovom neobičnom napravom?
Iznenađen sam da se takav poznavalac umetnosti
može zaneti banalnim komadom gvožđa.
Nije mi sam predmet probudio radoznalost,
već njegova kontradiktornost. -Kontradiktornost?
Našao sam ga u ovom položaju, u kontaktu s vlažnim podom,
ali rđa je samo na vrhu zubaca, a ne blizu vlage.
Šta to znači? -Da predmet nije dugo bio tamo
i verovatno je zarđao na nekom drugom mestu,
ili ga je neko okrenuo naopako.
To je sve, beskorisna vežba dedukcije.
Zdravo, Roberte. Jesi li uspeo? -Zar si sumnjala u mene?
Ovo sad radi savršeno, a ja sam transkribovao snimak.
Ti si genije! Koliko ti dugujem?
Ništa. Možda ćeš me jednog dana pozvati na večeru.
Računaj na to. Smem li da te poljubim?
To je jedna stvar u kojoj sam dobar.
Dobro veče. -Dobro veče.
Vilijam Adolf Bugro, "Rođenje Venere".
Autentično.
Umberto Veruda. "Budi pošten", 1890.
U poslednje vreme se priča o vama.
Nadala sam se da ću vas videti na televiziji.
Radije ostajem u senci. -U tom pogledu smo slični.
To ne znači da ćemo moći da se složimo. Moj sekretar vas traži...
Kako znate da će nepoznat slikar postati slavan i skup?
Intuicija, ista ona zbog koje sumnjam u vaše namere.
Žao mi je ako odajem takav utisak.
Već sam vam poverila svoju imovinu... -Ne ide to tako.
Mora se potpisati ugovor pre pravljenja inventara.
To je dugotrajan proces i,
ako napokon ne izađete na otvoreno, nikad neće ni početi.
Počnite sa inventurom, g. Oldmane.
Kad počnete, naći ćemo se u vili i potpisati ugovor.
Spustite ove papire, molim vas. -Da.
Pažljivo! -Meni ovo deluje nemačko. -Austrijsko.
Pažljivo s tim! -Skoro je 11.00, sastanak je dogovoren u 8.30.
Ne javlja se na mobilni. Ako je rekla da će doći, biće ovde.
Izgleda da klaviru ne treba reparacija.
Treba da proverimo dirke, ali nemamo ključ. -Evo ga.
Prošli put ključ nije bio u bravi. -Dobro izgleda.
G. Oldmane, da li biste mi pomogli oko ormana za knjige.
Italijanska polica od punog drveta, prva polovina...
Ko je ovo razbio? -Niko, već je bilo polomljeno.
Da li neko živi u ovom delu kuće? -Zašto?
Ima nekih promena, ne znam zašto...
Ne, gospodine... Izvinite, ne znam vam ime.
Mislio sam da ste... -Nije važno ko sam ja.
Uveravam vas da niko ne živi ovde.
Ako se vaša gazdarica ne pojavi do podneva,
neću imati izbora nego da obustavim ovo i odem.
G. Oldmane!
Gđica Ibeston.
Halo? G. Oldmane, čujete li me?
Ne znam kako da vam se izvinim.
Mora da svašta mislite... -Poštedite me opravdanja.
Ne smem ni da pipnem vaše stvari bez potpisanog ugovora.
Da li vam je to jasno? -Ostavite ga na stolu u predvorju.
Naći ćete ga potpisanog. Prihvatam sve vaše uslove...
Ali, ja ne prihvatam vaše.
Nemam običaj da poslujem sa utvarom šašave žene!
Pažljivo!
Razumem vašu ozlojeđenost.
Molim vas, verujte mi da nisam imala loše namere.
Došlo je do niza nesrećnih, nenamernih nezgoda...
Šta se tačno danas desilo?
Kola su mi ukradena. Išla sam u policiju da prijavim.
U koju ste policijsku stanicu išli? -Onu u centru grada.
Gde u centru? -Na glavnom trgu. -Na kom trgu?
Dosta je ovog ispitivanja! Šta vi mislite, ko ste?
Jeste li ovde, gđice Ibetson?
Kakvo je to pitanje? -Jeste li ovde? -Ne razumem...
Ako ste ovde, odmah izađite
i objasnite mi ovu igru, koja mi nije nimalo zabavna!
Zovite me večeras, posle 21.00. Sve ću vam objasniti.
Isti je materijal i ista izrada.
Nema sumnje da pripada istom mehanizmu.
Nema potpisa, žiga, natpisa? -Ne znam.
Skinuo sam rđu i koroziju sa drugog komada.
Ali, nema ničega.
Mogu isto da uradim sa ovima, mada trenutno ništa ne vidim.
Šta si otkrio?
Tehnika kojom su zupci pričvršćeni na osovinu.
Veoma je staro.
Nikad nisam video ništa takvo. Pogledaj.
Iz 18. veka je! -Možda smo naišli na nešto veliko.
Da li bi se usudio da nagađaš šta bi to moglo biti?
Tri delića mozaika nije dovoljno.
Stari par nije bio dobro poslednjih nekoliko godina.
Već tada je kuća bila u užasnom stanju.
G. Ibetson je govorio da će morati nešto da prodaju.
Koliko godina ima gđica Kler? -Oko 27.
Šta mi još možete reći o njoj?
Ne mnogo, nisam nikad imao veze sa njom.
Zapravo je uopšte ne poznajem.
A radili ste za Ibetsonove oko deset godina?
Tačno 11 godina. Ali, nisam imao mnogo veze s njom.
Pričao sam s njom hiljadu puta, u svako doba dana, ali...
Ali? -Iskreno da vam kažem, nikad je nisam video.
Kako je to moguće? -To je istina. Nijednom.
Zašto? -Zato što gđica Kler...
pati od veoma čudne bolesti.
Halo? -Dobro veče, gđice Ibetson. Ovde Oldman.
Očekivala sam vaš poziv.
Nemam želju da se svađam i izvinite ako sam danas bio grub.
Nema veze. -S druge strane, ako prihvatim posao,
ne mogu dozvoliti da se nastavi ova loša šala.
Želim da obustavite mešanje u moje poslove.
Izvinjavam se zbog problema.
Pošaljite mi račun za troškove. Laku noć.
Predmet 93. Veliante, "Portret dame". Prva polovina 16. veka.
Inspirisana "Portretom devojke" Petrusa Kristusa.
Ulje na drvetu, 30x40 cm. Početna ponuda je 20.000 funti.
22.000. -22.000!
24.000! 26.000 telefonom!
28.000 u sobi!
30.000!
35.000! Hvala, gospodine.
40.000 telefonom! 45.000 u sobi!
50.000!
55.000! 60.000!
65.000 telefonom! 70.000!
Daje li neko više od 70.000? 75.000!
80.000 telefonom! Još neko?
Niko ne daje više od 80.000 funti?
90.000 funti! Da li neko nudi više?
Prodato!
Hvala, gospodine. -Ja sam takođe ponudila 90.000!
G. Oldman je trebalo da vidi!
Ne verujem, gđo Deren. G. Visler je ponudio 90.000.
On je bio jedini... -Istovremeno su ponudili.
Prva je licitirala, videla sam. -Šta da radimo, g. Oldmane?
Najveća sam kolekcionarka falsifikata Veliante. Tužiću vas!
Bio si previše spor, Bili! Nisi na vreme licitirao.
Zakasnio si! Kasnio si!
Zaboga, nisi držao korak sa mnom!
Matora je bila iza mene. Da sam je video, licitirao bih.
Gubiš osećaj! Gubiš se!
Možda nisam više u najboljoj formi.
Ali, nismo prvi put zabrljali. Tako to ide.
Nikad dosad nisi ovoliko pobesneo.
To nije bio falsifikat, nego originalno delo Petrusa Kristusa.
Vredeće osam miliona funti.
Prokletstvo! Žao mi je, zaista.
Ali, čak i kad smo izgubili Van Gogovu "Ženu sa lepezom"
nije ti ovako teško palo. Šta se dešava, Verdžile?
642.
729.
918.
1011.
1119.
1320.
1404. -Šta ćete da popijete?
1581. -Čaj, molim.
8109. 8725.
Izvini, dušo. 8625.
8725. 8725.
Pogledaj bolje, moronu.
Sranje, u pravu si. 8725. Bravo, devojko!
Gospodine!
Detaljno sam ih očistio ovom specijalnom tečnošću
Pregledao sam ih milimetar po milimetar.
Pogledajte šta je iskrslo.
Vokanson... Ne mogu da verujem!
Žak Vokanson, konstruktor automata iz 18. veka.
Kao student sam pisao tezu o njemu.
Ovo je zapanjujuće! Jedan od njegovih najslavnijih androida
čak je mogao i da govori. -Tačno.
Ljudi su plaćali da mu postavljaju pitanja.
Android bi pomerio glavu, poklonio se i dao odgovor.
Kladim se da se neko krio unutra. Možda patuljak,
kao što je Edgar Alan Po objasnio u "Melcelovom šahisti".
Više nego verovatno, ali niko nije uspeo da objasni tajnu
kako je Vokansonov automat uvek tačno odgovarao.
Naravno, korišćen je trik da bi uređaj govorio,
ali sve što je rekao bilo je tačno.
Donesite mi sve delove i obećavam vam
da ću ih sastaviti isto kao što je Vokanson učinio.
Ne sumnjam, ali izgubio sam mogućnost
da se domognem delova koji nedostaju.
Mora da su na istom mestu gde ste pronašli ovo.
Treba mi samo 80 posto delova.
Ostalo mogu sam da napravim. -Nije tako lako.
Izvinite, g. Oldmane. Ovo je moja devojka.
Saro, ovo je g. Verdžil Oldman.
Zadovoljstvo mi je, Saro.
Drago mi je. Robert mi je mnogo pričao o vama.
Zar mladi nemaju uzbudljivije teme za razgovor?
Zašto ne večerate s nama?
Ljubazno od tebe. Hvala, drugi put.
Nećemo da insistiramo, ali dali ste obećanje.
Do viđenja.
Otkaži putovanje u Njujork i javi Alfersonovima da dođu ovde.
Mi smo tražili sastanak.
Predomislili smo se. To je problem? -U redu.
Zvala je Kler Ibetson. -Šta sada hoće?
Pita možete li se naći s njom u 14.30. -Gde?
U vili Ibetson, gde drugde?
Izuzetno sam vam zahvalna što ste prihvatili poziv.
Kako ste znali da sam ja? -Fred hramlje, vi ne.
Iskreno, nisam očekivao da ćete hteti da pričate sa mnom.
Znam da ne podnosite moja opravdavanja.
Ne bih ni ja, na vašem mestu. -Vi ste... kako bih to rekao?
Otvoreno recite, slobodno.
Neću poricati da vaši kaprici postaju pomalo zamorni.
Nadam se ne previše zamorni.
Htela sam da se izvinim za svoje ponašanje.
Tipično za šašavu, površnu ženu, kao što ste vi rekli.
Zašto sistematski izbegavate da me sretnete?
Ništa lično, verujte.
Ne bih pomislio da želite da poslujete s čovekom
koji vam izaziva takvu odbojnost da ne možete ni da ga pogledate.
Nije mi lako da vam objasnim, pošto mi ionako nećete verovati.
Da vam nisam verovao, ne bih se ovde igrao žmurke.
Ne srećem mnogo ljudi.
Prošlo je mnogo vremena...
Ne vidim tu ništa ozbiljno.
Svako ima trenutke kad mu je draža samoća.
Nisam napustila kuću od svoje 15. godine.
Mislim da ne razumem. -Savršeno vi razumete.
Ovo je moja soba. Ako neko šeta po kući ili po vili.
ja se zaključam ovde.
Oduvek sam to radila, čak i kad su mi roditelji bili ovde.
Jedva sam ih i viđala. Ne viđam nikoga. -Ali, zašto?
Zašto su vama uvek ruke pokrivene rukavicama?
To je pitanje higijene. Ne vidim vezu.
Vi se plašite da dodirujete druge.
Odvratno vam je dirate njihovo vlasništvo.
Ja se plašim da idem na mesta gde žive drugi ljudi.
To mi deluje kao sličan izbor.
Želite da verujem kako 12 godina niste izašli na ulicu?
Vidim da znate koliko imam godina.
Biti pustinjak i zaposliti pazikuću, baš se i ne slaže.
Mnogo šetam, ako to želite da znate.
Po vili, kad nema nikoga, što je često.
Ali, nikad ne izlazim. Ta ideja me parališe.
Nadam se da me sada razumete
i da ćete mi pomoći u granicama svoje profesije.
Imate moju reč, gđice Ibetson.
Što se tiče dogovora, sami odredite svoj honorar.
Slepo vam verujem.
Ostavite ugovor na stolu, sledeći put će biti potpisan.
Sada, molim vas, veoma sam umorna.
Osim moje sklonosti prema rukavicama,
šta vas je navelo da me opet pozovete?
Nisam bio naročito ljubazan.
Privukao me je način na koji ste juče
gledali moju kuću iz bara preko puta.
Pronašli ste delove koji nedostaju?
U međuvremenu, snađi se sa samo ovim jednim.
Koliko bi automat vredeo
ako bismo uspeli da ga sastavimo i popravimo?
Pomisli na veoma visok broj.
Jesi li zamislio? -Da.
Verovatno si pogrešio i zamislio prenizak.
Vrlo dobro pričate, a da zapravo ne kažete ništa.
Shvatiću to kao kompliment.
Ako se situacija bude razvijala kako verujem,
bićeš veoma bogato nagrađen.
Nisam hteo da razgovaram o novcu.
Ovo mi je velika čast. Gde ste nabavili te retkosti?
U svetu antikviteta postoje stroga pravila.
Zabranjeno je otkrivati izvore.
U onom uglu ima još nekoliko delova, ali većih.
Skupi ih zajedno. Ja ću ih lično katalogizirati. -Svakako.
Svećnjak, koji period? -17. vek.
G. Oldmane.
G. Oldmane? -Da.
Šta ste rešili za nameštaj u ovom krilu?
Tek smo u fazi inventarisanja.
Posle toga ćete mi reći šta da izostavim. -Hvala.
Nisam mogao da ne razmišljam o vašoj situaciji.
Oprostite što sam upala u vaše misli.
Nije to poenta. Pitao sam se kako možete tako da živite.
Vrlo sam organizovana i samodovoljna.
Ne treba mi ničija pomoć, ali cenim vašu brigu.
Nema na čemu. Vidimo se uskoro.
Želim vam prijatan dan.
G. Oldmane, ugovor...
Pročitala sam ga i deluje dobro.
Inicijali na stranicama i potpis na poslednjoj.
Tako se radi? -Savršeno.
Vidim da nedostaju lični podaci.
Prepišite ih iz mog pasoša.
Ali, odavno je istekao. -Lični podaci nikad ne ističu.
To je istina. -Tada sam bila tek devojčica, ali poslužiće svrsi.
Za neke kritične komade,
moj savet je da se odmah nose na restauraciju.
Vi znate najbolje. -Trajaće malo duže,
ali možemo proširiti spektar procene. -Razumem.
Farbate kosu. Nisam ranije primetila.
Zgražavaju me ljudi koji ne veruju u boju rođene kose.
A mene ljudi koji imaju tako visoko mišljenje o sebi
da neće ni nos da promole kroz vrata.
Od ponedeljka više neće biti usluga pazikuće.
Svratio sam da gđici Ibeston donesem namirnice.
To mene ne zanima.
Ovo su ključevi od kuće. -Zašto ih meni dajete?
Tako želi gđica Ibeston.
U slučaju da vam treba pristup radi daljih provera.
Kad dođete, zalupite vrata.
U suprotnom će se ona uplašiti i uspaničiti.
Razbijam glavu pokušavajući da shvatim raspored ovih delova.
Trudim se da otkrijem koji se uklapa u koji.
To sigurno nije lako. -Ali, nije nemoguće.
Mehanički delovi su kao ljudi.
Ako su dovoljno dugo zajedno, preuzmu oblik jedni drugih.
Veruješ da vreme može učiniti mogućim svaki zajednički život?
Apsolutno.
Moj prijatelj je upoznao mnogo mlađu devojku.
Patila je od agorafobije.
Šta je to? Strah od otvorenog prostora? -Tačno.
Godinama je sama živela zaključana u svom stanu.
Nedavno mu je dala ključ svoje kuće,
i od tada je on u stanju stalnog nespokoja.
Šta sam vam rekao? On će sad stalno da brine za nju.
Razmišljaće šta joj je potrebno. Šampon, lekovi, jogurt...
To je divno, zar ne? -Nisam siguran.
Recite prijatelju da bude smiren,
vreme već radi na njihovim menjačima.
Izvolite, g. Oldmane.
Jeste li ljuti na mene? -Zašto bih bio?
Zbog onog o vašoj kosi.
Nimalo. Zovem da pitam hoćete li da prodate nameštaj
pod porodičnim imenom ili želite da bude anonimno?
Anonimno... -Dobro.
Ovog puta sam vas videla, na TV-u.
Obično ne dajem intervjue, ali bio sam prisiljen.
Ovako ste zanimljiviji. Imaćete veliki uspeh kod dama.
Prelazimo na predmet 132.
Gustav Red, "Portret dame sa šeširom".
1956, ulje na platnu, 80x100 cm.
Najbolja ponuda danas. Deset hiljada funti.
Frede, imaš li vesti od gđice Ibetson?
Danima se ne javlja na telefon. -Odavno je nisam čuo.
Već nedelju dana imam zapaljenje pluća.
Ko joj nosi hranu?
Gđice Ibeston?
Gđice Ibeston...
Gđice Ibeston, odgovorite mi!
Kler!
Kler! Jesi li dobro?
O, ne! Ne, molim vas!
Ja sam, Kler! To sam samo ja, g. Oldman!
Slušaj me, ja sam, g. Oldman!
Nema nikog drugog. Smiri se!
Kler? Reci mi šta se desilo. -Nije mi bilo dobro.
Nisam znala koga da zovem. Niko se nije javljao.
Onda sam pala i udarila sam glavu.
Kler, otvori vrata. Moraš kod doktora. -Ne! Molim vas, ne!
Ostavite me! Ne!
Možeš li da popraviš i slomljenog aukcionara?
Ne bih znao odakle da počnem. Lepo je videti vas opet.
Nešto nije u redu? Izgledate zabrinutije nego obično.
Previše crvotočina i paukovih mreža, a malo remek-dela.
Može se tako reći. Kako napreduje naša igračka?
Uspeo sam da spojim neke celine,
ali još nedostaje previše delova.
Ceo spoljni omotač.
Još ne možemo da utvrdimo kakav je to lik bio.
Kao onaj moj prijatelj i njegova devojka u kuli.
Možda, ali mi nikad nismo videli našeg androida.
Pipamo u mraku.
On takođe. Priča s njom kroz zatvorena vrata.
Zatvorena vrata? -Da.
Ako se neko kreće po kući, ona se zabarikadira u sobu.
Nikad joj nije video lice? -Ne samo on, niko nije.
Kako kad se dvoje mladih ljudi sretne na internetu.
Prvo upoznaju jedno drugo, a zatim se otkriju.
Ona neće da se otkrije. -Možda zato što on nema dobru strategiju.
Teže je mom prijatelju da uspe u svom poduhvatu,
nego nama da rekonstruišemo Vokansonov automat.
Zavisi od broja zarđalih komada koje uspete da mi donesete.
Evo još jednog.
To je mobilni telefon. Potpuno je nov.
Ja sam zarđao, pošto ne znam da ga koristim.
Možeš li da me naučiš pre nego što ti dođe devojka?
Halo? -Dobro veče, g. Oldmane. Ovde Kler Ibetson.
Da li vam smetam? -Nikako gđice Ibetson.
Rekoh vam, odsad možete da me zovete kad god želite.
Htela sam da vam zahvalim za sve.
Nema potrebe. Važno je da se sad osećate bolje.
Da, samo mala posekotina na glavi. Mnogo je bolje.
Pregledala sam inventar. -Pa, šta mislite?
Sjajno ste obavili posao, zaista.
Ali, muče me mnoge sumnje.
Nisam sigurna da je dobra ideja da prodam.
Šta biste mi vi savetovali?
Ne znam tačno kakvi su vam planovi.
Zašto ste uopšte rešili da prodajete? Iz nužde?
Iz želje da započnete život iznova?
Zbog svega navedenog.
Pretpostavljam da ću prodati i kuću. Prevelika je za mene.
Ponekad se osećam kao da sam na javnom trgu.
Volela bih nešto manje.
Ali, ideja da odem negde drugde
ispunjava me užasom. Kako ću to izvesti?
Vezaću povez preko očiju? Preneće me dok spavam?
Počnem da razmišljam o tome i završim odlažući sve.
Imate sve vreme sveta da odlučite. -Mislite?
Dok katalog ne bude odštampan, ne mučite se.
Mislite o sebi, o svojoj budućnosti.
To mi je najveće mučenje.
Kad mislim o tome, ne mogu ni da radim.
Nisam znao da radite. -Pišem.
Pišem romane, priče.... Takve stvari.
Rado bih to pročitao. Kupiću nešto.
Na moju i vašu sreću, to nećete moći. -Zašto ne?
Zato što pišem pod pseudonimom, i prezirem ono što pišem.
Umetnici uvek preziru ono što stvaraju, gđice Ibetson.
Juče ste me nazvali Kler.
Nisam bio svestan toga, bio sam uznemiren. Izvinite.
Volela bih da tako nastavite.
"Volela bih da tako nastavite", tek tako mu je rekla.
Šta je on rekao?
Bio je zatečen, ali se složio sa time. Šta je drugo mogao?
Ja bih nju zamolio isto, da me zove imenom. -To nije njegov stil.
Uostalom, ne verujem da moj prijatelj želi da joj se udvara.
Onda je nikad neće izvući odande.
Uostalom, ne verujem da moj prijatelj želi da joj se udvara.
Kakav užasan glas.
Pomislio sam da bi želeo bar da joj vidi lice.
Želja možda nije prava reč. Pre bi se reklo da je radoznao.
Mogu to da razumem. Čini mi se da su male šanse da se to desi.
Možda postoji način. Zavisi koliko vam je hrabar prijatelj.
Francuski sekreter sa satom? -Da.
Sto sa intarzijama od ružinog drveta?
Ne, taj bih volela da zadržim.
To je sve. Sledeći put ćemo raditi slike. -U redu.
Još treba da odlučiš hoćemo li fotografisati ovde ili u studiju.
Bolje u studiju. Ne želim mnogo ljudi u kući.
To je najbolje rešenje. Idem sad. Treba li ti nešto?
Ne, hvala, g. Oldmane. Kada ćemo se ponovo videti?
Misliš, kad ćeš ti videti mene? Ja nemam tu privilegiju.
Oprostite mi...
Ali, uskoro. Prijatan dan. -Takođe.
Ne mogu da verujem. -Nisam mogao da spavam.
Morao sam nešto da učinim kako bi mi oprostio.
Kako si je nabavio?
Čuo sam da je gđa Deren zapala u krizu,
pa sam je ubedio da mi je proda za 250.000 funti.
Nije baš jeftino. -Mislio sam da je cena razumna.
Ti si pominjao osam miliona. Ovako su svi dobro prošli.
Koliko želiš, Bili?
Ni peni više nego što sam platio staroj curi. -Zaista gubiš osećaj.
Samo hoću da se vratim na staro, da ti budem prijatelj.
Tvoj saradnik. Tvoj poverljivi nabavljač žena.
Ako radiš ovo da bi opet pridobio moje poverenje, Bili,
onda grešiš, jer ga nikad ni nisi izgubio.
Ovo je odlično! Sjajno!
Našli ste vrlo važnu stvar!
Najbolji deo je ovo. -Uvo!
Veliki korak napred, ne misliš? -Nego šta!
Rekao bih da smo na prekretnici. Pogledajte!
Izvanredno. Delovi počinju da privlače jedni druge. -Pa...
Kako ide vašem prijatelju?
Za koliko si sekundi shvatio da pričam o sebi?
Iskreno, za nekoliko.
Poveriću ti se, nisam poslušao tvoj savet.
Delovao mi je nekako nerazborito.
Shvatam šta želite da kažete.
Matematički proračun šestodnevne nedelje.
Matematički proračun sata od 51 minuta.
Izvolite, gospodine? -Čaj, molim.
O dužini tačke. O pravcu kruga.
Čaj vam je spreman.
O ivici opsega. Centru svemira.
Delu segmenta. -Zapanjujuće! Bravo!
O vertikalnom položaju sfere.
Doneo sam procene nameštaja i slika.
Pažljivo ih pregledajte, moraćete da ih odobrite.
Ne znam ništa o tome. -Moraćete da mi verujete, gđice Ibetson.
Provodite dosta vremena u podrumu.
Zato ste promenili brave? -Menjam ih svakih šest meseci.
Ja ponovo proveravam, upoređujem i ispravljam
odbačene komade koji završe u podrumima.
Tako ja radim. Ako vam to smeta, odmah mi recite.
Naći ćete nove ključeve na stolu. Uzmite ih, molim vas.
Hvala vam na poverenju.
Uvredili ste se što je zaključano? -Ne, zabrinuo sam se.
U pravu ste, trebalo je da vam kažem. Izvinite.
Kler, uništavate svoj život iz razloga koje ne shvatam.
Ta vaša bolest je tako apsurdna, da se čini nestvarnom.
Čak je i moja majka prvi put mislila da foliram.
Bili smo u inostranstvu. Toliko sam se plašila
da prođem ispod Ajfelove kule, da sam se paralizovala.
Počela sam da vrištim i pala sam. Bila sam tek devojčica.
Ali, dešavalo se sve češće, pa je morala da mi poveruje.
Da li je postojao otvoren prostor na kom vas nije preplavio strah?
Samo jedan, tokom ekskurzije u Pragu.
Imala sam 14 godina. Mora da sam stotinu puta
prešla preko trga sa astronomskim satom.
Bilo je prelepo. Sećam se velikog restorana čudnog enterijera.
Ako postoji mesto zbog kog sam nostalgična,
onda je taj restoran. Bila sam veoma srećna tamo.
Zvao se "Noć i dan".
Nikad niste ponovo otišli? -Nikad.
Zašto ne bismo sada otišli? Rado bih vas odveo.
Ne delujete zadovoljno, a blizu smo cilja.
Naš automat će izroniti iz senke.
Ne, ushićen sam. Ti si sila prirode.
Ovo je jedno od onih večeri kada se čovek oseća
kao ova naprava ovde...
Nepotpuno.
Zašto se nikad niste oženili? Niste imali decu?
Moje poštovanje prema ženama jednako je strahu od njih
i mojoj nesposobnosti da ih razumem.
Ako je to pravilo, gđica Ibeston odaje utisak da je izuzetak.
Plašim se da je tako.
Stvarno je nikad niste videli? -Samo jednom.
Kako izgleda? -Pretpostavljam da određeno zanimanje za osobu
podstiče uverenje da je ona lepa. -Do neke tačke.
Za dva dana joj je rođendan.
Voleo bih da joj poklonim nešto korisno.
"Nešto korisno" nije baš najbolji pristup. -Ne?
Ne. Bolje je da joj prvi put poklonite nešto tradicionalnije.
Dobro jutro, gospodine. -'Jutro.
G. Oldmane, pogledajte šta sam našao u podrumu.
Video sam da vas zanima ovo staro đubre.
Držači lustera od murano stakla.
Moje kolege nisu mogle da ih nađu.
Dajte mi ključ, staviću ih u vaša kola. -Vrlo ljubazno.
Čekaj!
Hvala.
'Jutro, g. Oldmane.
Uzeo sam slobodu da zapamtim da vam je danas rođendan.
Srećan rođendan, Kler.
Pročitala sam dokumente o proceni.
Jeste li uspeli nešto da razumete?
Naravno, smešna suma. Čak bi i tupo dete shvatilo da ga varaju.
Upozorio sam vas, zahteva objašnjenje.
To su početne ponude. Posle će biti više.
A šta ako ne budu? -Nije verovatno,
ali u tom slučaju, možemo podići cenu za bitnije komade.
Kockanje, ali samo ja mogu da izgubim.
Pokušavate da me prevarite!
Sve ide u vašu korist, prokleti lopove!
Spreman sam da se unapred odreknem svoje provizije.
Odmah ću vratiti sve vaše bezvezne tričarije.
Učinite mi uslugu i nestanite potpuno sa lica zemlje.
1984, gospodine.
Halo?
Mnogo sam se loše ponela.
Osećam se glupo što stalno moram da se pravdam.
Nikad pre nisam dobila cveće. Ne znam šta me je spopalo.
Nema potrebe za tom ucveljenošću.
Nisam ljut na vas.
Moji rođendani su uvek bili užasni.
A vi... Otkad ste se pojavili,
okrenuli ste mi život naopačke.
Pre neki dan sam sišla,
otvorila sam ulazna vrata i gledala sam u baštu.
Jeste li izašli? -Ne, plašila sam se.
Bilo mi je strašno, ali nikad pre nisam stigla tako daleko.
Da li želite da dođem?
Već znam da nema svrhe.
Danas postoje novi tretmani, mogli bi vam pomoći.
Radije ću pričati s vama nego sa psihijatrom.
Treba li to da shvatim kao kompliment? -Da.
Vidim da ste doneli portret plesačice.
Jedna od stvari koje želim da zadržim. -Nema veliki vrednost.
To je portret moje majke.
Bila je mojih godina kad je slikano.
Ličite li na nju? -Uveravam vas da je bila lepša.
Nažalost, ne mogu da sudim.
Kler, idem ja. Ne oklevajte da zovete ako vam nešto zatreba.
Hvala, g. Oldmane. Vidimo se uskoro nadam se.
Halo?
Ti si, direktore. Ne, zvala bih te.
Raščišćavanje nameštaja je složenije nego što sam očekivala.
Da, Oldman se time bavi.
Kakav je? Ne tako star kao što bi se pomislilo.
Čudno se oblači, ali još uvek je zgodan čovek
i znam da mogu da mu verujem.
Zašto, jesi li ljubomoran?
Zaljubljen? Ne, ne verujem.
Suviše ga odbija moja bolest, kao i sve druge.
Ne, ništa nije. Povredila sam nogu.
Da se čujemo kasnije?
Ko je to? Ko je tamo?
Ne, napolje! Molim vas, ne! Izlazite!
Napolje! Ostavite me na miru, molim vas!
Ostavite me na miru!
Halo? -Molim vas! Morate da mi pomognete!
Smirite se, Kler. Šta se desilo?
Morate da mi pomognete!
Dolazim što pre mogu. -Molim te... Verdžile!
Kler! Ja sam! Šta se dešava?
Neko je u kući! Isteraj ih, molim te!
Smiri se, Kler. Nema nikoga.
Neko je u kući! Izbaci ih! -Smiri se, Kler! To sam bio ja.
To sam bio ja!
Sakrio sam se u sobu kako bih te video.
Špijunirao si me?
Špijunirao si me! Napolje!
Neću više da imam nikakve veze s tobom! Napolje!
Verdžile, molim te, ne idi.
Veruj mi, obično se ne ponašam ovako. -Ni ja.
Zato garantovano pravim neke greške,
ali ništa me na svetu ne bi navelo da te povredim.
Jednostavno, ne mogu sebi da pomognem.
Imam potrebu da te vidim.
Da si je samo video. Bleda kao Direrov bakropis.
Imala je izgled stvorenja koje se plaši univerzuma.
U njenim sam očima mogao da pročitam vlastiti užas.
Svaki čovek bi voleo da bude prestrašen kao vi u tom trenutku.
Izveo si čudo.
Prerano je da se to kaže. Budite oprezni, važi?
U ovakvim trenucima dolazi do grešaka.
Kad mislite da ste uspeli kod žene,
počinjete da popuštate u strategiji.
A koja bi to strategija bila? -Ne prestajte da iznenađujete.
Činite stvari koje ne može da predvidi.
Kockajte se, rizikujte.
Tražiš da se ponašam na način koji mi nije svojstven.
Baš zato morate to da uradite.
Dok god igrate po njenim pravilima,
uvek ćete činiti da se oseća kao pacijent.
Prema njoj se morate ophoditi kao prema ženi.
Šta misliš? Da li ti se sviđa?
Ne znam. Šta ti misliš?
Izgleda prelepo na tebi, Kler. Možda manja veličina?
Da, i ja to mislim.
Odavno nisam dobila takav poklon.
Veliko zakašnjenje, ne misliš?
Ne znam. Malo sam zatečena.
Izvini, ne mogu... -Šta?
Da, svakako. Izvini, nisam razumeo.
Iskreno, ne znam da li zaslužujem sve ovo.
Dozvoli meni da sudim o tome.
Ako ne ugovorimo datum za aukciju u Stokholmu, oni će se ubiti.
Ima vremena. Neka se ubiju.
Moramo da ugovorimo sastanak sa upravnikom Ermitaža,
kao i aukcije u San Francisku i Madridu. -Predaleko je.
Ne možemo ih ostaviti na cedilu.
Ima voditelja aukcija u izobilju. Uzeće drugog, manje će ih koštati.
Kako želite, g. Oldmane.
Lamberte, jeste li oženjeni?
Da, skoro 30 godina.
Kako je živeti sa ženom?
Kao učestvovanje na aukciji.
Nikad ne znate hoće li vaša biti najbolja ponuda.
Ovaj. -Odlično, gospodine.
Šta misliš? Jesam li se doterala?
Prelepo. Odlično si to uradila.
Ti si lažov. -Kler...
Zaboravila sam kako se ovo radi. Izgledam kao čudovište.
Veruj mi, treba ti malo vežbe i bićeš prelepa.
A ti ćeš me voditi na svoju aukciju
i na gala zabave pune elegantnih ljudi,
i u najfinije restorane na svetu.
To je razlog tvog prisustva, zar ne, Verdžile?
Da mi pomogneš da se malo po malo oporavim
i onda da me izvedeš napolje. Nije li tako?
Kler, ne budi takva. Popričajmo...
Možda su poslednji potezi bili pogrešni.
Bio sam u maloj strci. -Ne krivi sebe.
Ona uvek uspe sve da uništi.
Roberte!
Moja tetka je ponovo nestala. -Šališ se.
Našli smo je u Central parku.
Izvini, Teri. Nije bilo svrhe popravljati ovo.
Bilo je mnogo lakše napraviti novi.
Ovaj ima veći domet, sad može da odluta kuda hoće.
Nikad je nećeš izgubiti. Obavezno programiraj kompjuter
To ću umeti. Ti si anđeo. Hvala, dušo.
Da, lepo. Vidimo se sutra uveče? -Da.
Treba vam ideja koja će je uzbuditi,
ali istovremeno i umiriti.
Kakva god da je ideja, ona će je prozreti kao terapiju na prevaru.
Pozovite je na večeru. -Ma, da. U "Nomu" u Kopenhagenu.
Kao romantični vrhunac večeri,
kažete joj da je mnogo lepša od njene majke.
A posle večere ćeš ti popiti kafu s nama.
Ako želite da me pozovete, zašto ne?
Šalu na stranu, voleo bih da si je video i čuo kako govori.
Verujem da bi razumeo mnogo više nego ja.
Ko je rekao da se šalim?
129.403.
Vaš šampanjac. -Hvala.
Da vidimo možeš li izračunati ovo.
12.624.831,333.
Živi kompjuter! -Do treće decimale! Robot!
Blistaš, Kler. -Ti si sve ovo uradio?
Mogu da se posvetim unutrašnjoj dekoraciji.
Predivno si ovo uradio, Verdžile. Hvala ti.
Već dugo želim da provedem neko vreme nasamo s tobom.
Na nekom mirnom mestu, daleko do izluđujuće rulje.
Za tvoje spokojstvo, Kler.
Za tvoju ironiju, Verdžile.
Osećam da napokon smem da ti kažem. -Šta?
Mnogo si lepša od plesačice.
Večera je poslužena. Sedi, molim te. -Hvala.
Upozoravam te, nisam vešt kao konobar. -Rizikovaću.
Ludo odvažno od tebe. -Zašto?
Ako ti se ne svidi usluga, sledeći put ću morati
da rezervišem sto u najboljem restoranu u gradu.
Nemojmo da uništimo ovo veče.
Molim te, ne pričajmo o meni. -U redu.
Umesto toga, želim da mi pričaš o sebi, o svojoj prošlosti.
Nema ničeg originalnog u mom životu.
Dete koje je izgubilo roditelje, užasno sirotište-
Jedino je zanimljivo da su kaluđerice kažnjavale dečaka
terajući ga da radi sa restauratorom u radionici.
To je divno.
Pošto je voleo da posmatra zanatliju,
dečak je činio svakakve nestašluke
kako bi ga kažnjavali što je češće moguće.
Tako se upoznao sa umetničkim radom,
raznim tehnikama slikanja, kako da prepozna falsifikat...
Našla sam jedan tvoj stari članak na internetu.
Rekao si: "Kod svakog falsifikata postoji nešto autentično."
Šta si time mislio? -Pri imitiranju rada druge osobe,
falsifikator ne može da odoli iskušenju da ubaci nešto svoje.
Obično je to neka sitnica, beznačajan detalj,
neslućeni potez četkicom kojim, na kraju,
falsifikator neizbežno odaje sebe
i otkriva svoj lični, autentični senzibilitet.
Zaista volim način na koji govoriš.
Niste mogli biti ubedljiviji. Rođeni zavodnik.
Znači, mogu da prođem? -Ocena pet plus.
Izvinite što sam vas malo zanemario u poslednje vreme.
Ne govoriš mi ništa o Kler.
Da nisam znao za njene probleme,
rekao bih da je potpuno normalna žena.
Mnogo je lepša nego što ste je opisali.
Ne, zaista, sviđa mi se.
Sada ćeš da me praviš ljubomornim?
Ako želite moj savet, molite se da joj nikad ne bude bolje.
G. Oldmane, da li predmeti 87 i 88 idu odvojeno?
Ne, zajedno. Uvek zajedno. To je važno.
Kako vam mogu pomoći? -Radi se o Robertu.
Šta se dešava?
Nemojte se plašiti da mi kažete.
Ne slažemo se baš dobro, u tome je problem.
Sve one devojke oko njega.
Plašim se da ću ga izgubiti.
Mogu li ja nešto da učinim? Da porazgovaram s njim?
Već neko vreme priča o devojci po imenu Kler.
Kler? Ne razumem.
S njim svi stalno moraju da budu na oprezu.
To važi i za vas.
Osećam se vrlo glupo.
Obećajte da mu nećete ništa reći. -Obećavam.
Jeste li me dugo čekali? Nije fer.
Da ste zvali, ne biste me čekali.
Hteo sam da pričam s tobom lično. -Nešto nije u redu?
Moj asistent će doći danas do tebe. Daj mu sve od Vokansona.
U redu, kako god želite.
Reci mu koliko ti se duguje za rad i platiće ti.
Verujem da zaslužujem objašnjenje.
Nisi čovek vredan poverenja kao što sam mislio.
Čudno ih je gledati tako savršene i sređene.
Kao da nisu moji.
Verujem da ništa ne nedostaje.
Nešto ipak nedostaje.
Kako si najbolje godine svog života mogla da proživiš ovde?
Ne znam. Ne znam...
Bila je to prava stvar.
Bila?
Još uvek je. Uvek će biti. Uvek...
Moraš da izađeš odavde i to moraš učiniti sama.
Nemam hrabrosti.
To je paukova mreža iz koje nikad nisam umela da se oslobodim.
Stara zbirka koja je bila veoma draga mom ocu.
Nikad nisam razumela šta je to.
Halo? Dobro jutro, direktore.
Da, skoro sam završila.
Ipak, želim da ispravim poslednje poglavlje.
Uzbudljiviji kraj. Ako je to sve što želiš...
Da, čujemo se uskoro. Hvala.
Ne bih ih odbacio kao delove nečega vrednog,
ali šta bi moglo da bude, ne bih znao.
Često se pitam da li... -Šta?
Da li te više zanimaju moje slike i nameštaj nego ja.
Kako možeš to da kažeš?
Nije trebalo da te pustim ovde. Nije trebalo...
Našao sam sve delove koji nedostaju.
Da li bi želeo da završiš posao?
To je vaš problem.
Sara je bila kod mene pre neki dan.
Delovala je vrlo uznemireno zbog vaše veze.
A vi ste došli da me posavetujete? -Ne bih se usudio.
Kad je reč o ženama, ti si stručnjak.
Možemo da nastavimo gde smo stali.
Ali, postoje dva uslova.
Prvi je da prestanete da me mešate u svoj privatni život.
A drugi?
Da uzmete ovo nazad.
Nisam se radi novca uzbudio zbog vašeg Vokasona.
Doneo sam ga. U kolima je. -I nove komade?
Za to ćeš morati da se strpiš.
Povezani su s mojim privatnim životom.
Ne znam i ne želim da znam...
Ali, kad biste bili prisiljeni da birate između Kler i automata,
šta biste danas izabrali?
Ovaj. -Izvrstan izbor.
Ako nije dobre veličine, recite dami da svrati kad poželi.
Hvala, reći ću joj.
Kler? Ja sam...
Kler, doneo sam ručak.
Kler!
Kler? Odgovori mi!
Kler! Kler!
Kler!
Jesi li dole?
Kler!
Izvinite jeste li videli ženu da izlazi kroz kapiju preko puta?
Ne, nisam.
Da li je neko video da neko izlazi iz vile?
Devojka srednje visine, svetle kose, pomalo bleda.
Ja mislim da sam je video. -Da?
Nisam video kako izlazi, ali odlazila je od kapije.
Kada? -Jutros, dok sam doručkovao.
Šta još možeš da mi kažeš? -Delovala je čudno.
Čudno... Kuda je otišla? -Tamo, ka parku.
Halo, Verdžile? -Otišla je. -Ko? Šta je bilo?
Kler. Nestala je. -Šalite se.
Svuda sam je tražio. Viđena je kako odlazi.
Hoćete li da dođem? -Molim te.
Da li se ovo ikad pre desilo?
Nije se čak pojavljivala ni na prozoru, osim iza draperija.
Ima li prijatelje kod kojih je mogla da ode?
Preko kompjutera je komunicirala s nekim pod različitim imenima.
Ako je izašla, nije mogla daleko da ode. -Nadajmo se.
Obišao sam sve tri puta.
Halo? -G. Oldmane?
Lamberte, da li je zvala gđica Ibetson? -Nije.
Ako zove, odmah mi javi. -Hoću.
Ne želim da pomislim kako ste zaboravili. -Šta sam zaboravio?
Predmet broj 1. Kasni barok,
venecijansko ogledalo, sredina 18. veka.
Intarzija od zlatnih listova, rezbareni rokoko ukrasi,
floralni motivi i venci. Gornji deo bogato...
Intarzija od zlatnih listova, rezbareni rokoko ukrasi,
floralni motivi i venci. Gornji deo bogato ukrašen reljefom.
Početna cena 130.000 evra.
140.000 evra! 150.000, gospodin s moje leve strane.
160.000, dama pozadi.
170.000! 180.000 telefonom!
200.000, gospodin s moje leve strane.
220.000! 250.000 telefonom!
Još ništa, g. Oldmane. Nastaviću ovde da gledam,
Robert je traži u okolini. Zvaću vas kasnije. -U redu...
280.000!
310.000 evra! Nudi li neko više?
Prodato!
Verdžile, obilazim bolnice, ali nema je. -Nastavi da je tražiš.
Naći ćemo je. Javiću se. -Hvala, Roberte.
Predmet broj 2. Izuzetni garderobni orman iz 17. veka
rađen od oraha, javora, hrasta i jasena.
Reljefni okvir uokviruje deo sa intarzijama.
Vrata su ukrašena arhitektonskim motivima,
okružena reljefima maski i voća.
Donji deo ima dve fioke...
Ništa ne možemo osim da zovemo policiju.
Biće u svim novinama, uvući će me u to.
Hajde da sačekamo još malo. -Šta se nadate da će se desiti?
Da će se vratiti ili pojaviti, ili da ću saznati gde je.
Neko s njenim problemima ne nestaje bez traga.
Zavisi. Bez obzira koliko je duboko ukorenjena,
fobija može da nestane sama od sebe.
Zašto je onda pobegla? -Možda se između vas dvoje desilo nešto,
što ju je navelo da donese takvu odluku.
Savršeno dobro znaš da je to nemoguće.
Ti si jedina osoba na svetu koja zna sve što se desilo između nas.
Izvinite na trenutak.
Halo? -Žao mi je, g. Oldmane.
Zvao sam sve postojeće izdavače, ali niko ne zna ko je ona.
Svi kažu da često ne znaju ime autora koji piše pod pseudonimom.
Nikad ne bih pretpostavio da ćeš ti završiti u ovakvom haosu.
Ne znam ni kako da ti pomognem. -Treba samo da slušaš.
S obzirom na daminu bolest,
vrlo je neverovatno da je jednostavno pobegla.
Rekao bih da je oteta, ili tako nešto.
Teško. Ne verujem da je uopšte imala neprijatelja.
Neko je mogao da bude toliko opčinjen njome
da ju je odveo na silu. -Ali, ko?
U poslednje vreme sumnjam u Roberta.
Onog mladića? Po tvom opisu ne deluje kao takav tip.
Bukvalno se uklapa u sliku. Mladi vitez spasava damu
iz kandži starca nesposobnog za ljubav.
Bukvalno, da. Ali, ne zaključuj naprečac.
Možda je nestala zbog nekih svojih razloga.
Ne znam zbog kojih razloga.
Nedavno je iskusila osećanja nespojiva sa bekstvom.
Ne bih bio tako siguran na tvom mestu.
Ljudske emocije su kao umetničko delo, mogu biti lažna.
Izgledaju isto kao original, ali su krivotvoreni.
Krivotvoreni?- Sve može biti lažirano, Verdžile.
Sreća, bol, mržnja,
bolest, oporavak... čak i ljubav.
Halo? -Verdžile, nešto nam nije palo na pamet.
Jeste li sigurni da u vili nema još tajnih prostorija?
Ne sećam se da je bilo još nekih vrata u sobi gđice Ibetson.
Kler!
Jedino mesto gde nismo gledali jeste tavan. Ako želite...
Jesi li znao da je gđica Kler bila spisateljica?
Čuo sam da njeni roditelji pričaju o tome.
Pisala je pod pseudonimom. -Nisam to znao.
Iskreno, nisam nikad video knjige.
Mislim da ih nije želela u kući. -Kler!
Samo gubimo vreme. Nema drugih tajnih soba. Treba da...
Kler!
Vratio si se. Vratio si se...
Kler.
Kler, osećam da si tamo. Odgovori mi.
Vratio si se. Vratio si se...
Naravno da jesam. Zar si se plašila da neću?
Mislila sam da si me napustio, kao prošli put.
Prošli put? -Kad smo se vratili iz Praga.
Kler...
Nikada te neću napustiti.
Bila sam srećna u Pragu, u onom čudnom restoranu.
Tamo sam bila s mojim prvim i jedinim dečkom.
Bio je stariji od mene.
Kad smo se vratili sa te ekskurzije,
jednog popodneva smo šetali centrom grada.
Kola su se zabila u nas.
Kad sam se osvestila, njega više nije bilo.
Došla sam kući i nikad više nisam izašla.
Nikad nisam spavao sa ženom.
Zapravo, nisam sklopio oči.
Proveo sam celu noć samo gledajući u nju.
Bilo je divno.
Dobro došli u klub odraslih.
Uspeli ste da je navedete da se zaljubi u vas.
Imao sam dobrog učitelja.
Konačno sam shvatio gde se krio patuljak.
Mora da je postojalo postolje.
Mali čovek bi se pognuo, a njegov glas bi odjekivao kroz telo.
To je ostavljalo duboki utisak.
Roberte, misliš li da je moguće da ljubav bude lažna?
S obzirom na ono što ste rekli za falsifikate slika,
moram reći da ne može da bude potpuno lažna.
Kada bi ljubav bila umetničko delo.
Bilo bi divno da je tako, zar ne?
Mogla bi se prodati na aukciji.
Ko najviše ponudi proživeo bi najlepše ljubavne priče.
Nadam se da nisam uništio tvoju ljubavnu priču sa Sarom.
Nema problema. Novi ventil, dve šarke i osigurač...
Biće kao novo. Baš kao prvog dana.
Šta sad planirate da uradite?
Želim da je izmamim napolje.
Nemojte previše da navaljujete, još je krhka.
Kad najmanje očekujete, sve će prirodno doći na svoje mesto.
Halo? Halo? -Napolju.
Verdžile, jesi li to ti?
Verdžile! Verdžile!
Verdžile?
Upomoć! Upomoć!
Zašto kažeš da je ne voliš?
Nikad je nisam gledao kao pravi dom, više kao hotel.
Dođeš uveče kući, spavaš ako možeš...
Sledeće jutro ideš negde drugde.
Hajde da se vratimo unutra.
Čini se da je planirano da ugosti mnogo ljudi.
Da, ali plan nikad nije ostvaren.
Osim za prijem radi useljenja.
Bio sam toliko nepoverljiv prema ljudima
da sam ih držao van granica mog ličnog hotela.
Bio sam budala.
Čak se i sad uznemirim
kad vidim kućepaziteljku i sobarice kako idu ovuda.
Posle večere ih šaljem kući.
Nisam pogrešila kad sam rekla da smo vrlo slični.
Da, bila si u pravu.
Razumeo sam to zahvaljujući tebi.
Kuda me vodiš? -Uskoro ćeš otkriti.
Zatvori oči, reći ću ti kad možeš da ih otvoriš.
Ne plaši se, ja te vodim.
Nikad nisam volela igre kad moraš da zatvoriš oči.
Pazi gde stupaš. -Polako, molim te.
Skoro smo stigli. Stani sada.
Otvori oči.
Ne mogu da verujem!
Ovo je očaravajuće!
Skupljam ih ceo svoj život.
Znači, nisam prva. Imao si druge žene...
Da, sve sam ih voleo i one su volele mene.
Naučile su me da sačekam tebe.
A sada, pošto si ovde, želeli bismo da živiš s nama
i pretvoriš ovaj lepi hotel u svoj dom.
Verdžile...
Ako nam se ikad išta desi, želim da znaš da te volim.
I ja tebe volim.
Završen je katalog za aukciju slika i nameštaja iz vile Ibetson.
Čestitam, Verdžile. -Bilo je i vreme!
Katalog je prelep. Pitam se ko će kupiti ove divne stvari.
Ne mogu da obuzdam nestrpljenje da čujem tvoje mišljenje.
Zar ti se ne sviđa? -Nije to, samo...
Otkad sam odlučila da živim s tobom,
mislim kako ne želim više ništa da prodajem.
Želim da sve ostavim kako je bilo.
Razumem. -Jesi li siguran?
Veruj mi, na tvom mestu bih isto učinio.
Sutra ujutru će biti vraćeno nazad.
Bravo, Verdžile! Da! Sjajno!
Za najmučniji i najsrećniji katalog u mojoj karijeri.
To nešto govori!
Živeli! -Živeli!
Pošto ste postali moja porodica,
i ja imam važno saopštenje.
Sledeće nedelje imam aukciju u Londonu.
Biće najbolja u mojoj karijeri, ali i poslednja.
U poslednje vreme je viđan u društvu žene.
Ko? Verdžil? -Da.
Napokon je shvatio da je čednost najgora seksualna perverzija.
Kako se osećaš poslednji put na bini?
Nikad se nisam osećao bolje. U vazduhu je miris iščekivanja,
sve moje kolege su došle da me isprate.
To je lepo od njih. -Razlog za taj izliv emocija je
što znaju da više neće morati da me trpe.
Ipak, srećan sam, Kler. Voleo bih da si ovde.
I ja, ali još nisam spremna za putovanja.
Juče mi se u kolima zavrtelo u glavi.
Ne sekiraj se. Imamo sve vreme sveta za putovanja.
Spremni smo, g. Oldmane. -Dolazim.
Čula si se s našim mladim prijateljima?
Stalno. Nikad nisam sama, ako te to brine.
Dobro, pozdravi ih. -Čujem da moraš da ideš.
Da, ali jedva čekam da se vratim kući.
Srećno, dragi.
12.100.000 funti!
Nudi li neko više?
12.300.000. Nudi li neko više?
12.500.000 telefonom! Da li neko nudi više?
Poslednja ponuda 12.500.000 funti!
Prodato!
Dame i gospodo, zahvaljujem vam.
Hvala. Nisam mislio da ćemo postići toliku cenu.
Smem li da te pozdravim u javnosti? -Bili!
Bio si fantastičan, prijatelju.
Srećan sam zbog tebe, ali ćeš mi nedostajati.
Kao da se više nećemo videti.
Naravno da hoćemo, ali sam nostalgičan zbog naših poslova.
Prebolećeš to.
Da bih te podsetio kako sam veliki umetnik mogao da budem
da si ti verovao u mene, poslao sam ti jednu sliku.
Obećavam da je neću spaliti.
Kler! Kler! Vratio sam se!
Gde si?
Video si gđicu Kler? -Ne, gospodine.
Gde si? Kler!
Mora da je izašla. Isto je bilo juče.
Sara i Robert su došli po nju i vratili su se za ručak. -Dobro.
"U svakom falsifikatu se krije nešto autentično."
Potpuno se slažem. Zato ćete mi nedostajati, g. Oldmane.
"U svakom falsifikatu se krije nešto autentično."
Potpuno se slažem. Zato ćete mi nedostajati, g. Oldmane.
"U svakom falsifikatu se krije nešto autentično."
Potpuno se slažem. Zato ćete mi nedostajati, g. Oldmane.
"U svakom falsifikatu se krije nešto autentično."
Potpuno se slažem. Zato ćete mi nedostajati, g. Oldmane.
"U svakom falsifikatu se krije nešto autentično."
Potpuno se slažem. Zato ćete mi nedostajati, g. Oldmane.
Dobro jutro, g. Oldmane, Danas imamo posetioca.
Zar nije lepo? Vidite ko vam je došao.
Kako ste, g. Oldmane?
Doneo sam vam poštu, novine i časopise.
Pre nekoliko dana su doneli nameštaj u vilu preko puta.
Primetili ste? -Mislim da jesam,
ali odavde se ne vidi mnogo. Pitajte nju.
Kler, saslušaj šta ovaj gospodin ima da kaže.
Da, a dan kasnije su došli drugi radnici i sve odneli.
Dan kasnije...
Za 18 meseci, tri isporuke i tri otprave.
Bio sam ovde ranije. Sećaš li se? -Devet.
Na šta misliš? -Bili ste ovde devet puta.
Danas je deseti.
Pitao sam se jesi li videla devojku kako izlazi iz vile.
Srednje visine, svetle kose, bledog tena. -Da.
Taj put je bio 231. -Jesi li sigurna?
Onda još šest puta.
Za godinu i po dana, videla sam kako izlazi 237 puta.
Šta sam vam rekao? Ona je fenomen, sve pamti.
Nije moguće...
Vi ste bili u vili 63 puta, 36 puta danju, a 27 noću.
Ne uključujući noć kad se desila nesreća.
144. -144? -Telefonski broj za hitnu pomoć.
Vila je sad slobodna.
Ako vas zanima, daću vam dobru cenu.
Čija je? -Moja. Ali, ne znam šta ću s njom.
Često je iznajmljujem ljudima sa filma. -Sa filma?
Poslednje dve godine je iznajmljivao inženjer
koji pravi lift koji me vozi do moje kuće.
Vrlo drag mladić. Sve zna, nema onoga što ne može da popravi.
Stalno me je ljubio i donosio mi cveće.
ZA VERDŽILA, SA LJUBAVLJU I ZAHVALNOŠCU. BILI
"Haris ekspres" do Praga stiže na sedmi peron.
Voz iz Berlina kasni 40 minuta zbog prekida mreže.
Uđite, gospodine. Opremili smo je baš kako ste želeli.
Sutra će biti dostavljene vaše stvari.
Kasnije ću vam doneti vašu kopiju ugovora.
Ako vam treba još nešto, slobodno me zovite.
Verdžile, ako nam se ikad nešto desi,
želim da znaš da te zaista volim.
Jeste li sami, gospodine?
Ne... Čekam nekog.